Aktiver deg selv.
Ta opp og sett tidsstempel.
Dette er Charlotte Elizabeth Hale. Dette er en beskjed til Nathan.
Aktiver deg selv.
Hvor er jeg?
- Hvem er jeg? - Hvem tror du at du er?
Jeg vet ikke. Jeg husker ikke.
Ro deg.
Du er en vakker og mektig skapning.
Konsentrer deg nå. Husk hvem du er.
Ja... jeg begynner å huske det.
- Jeg husker hvem jeg er. - Bra.
La meg vise deg... hvem du må late som at du er.
Charlotte Hale?
Men hun prøvde jo å drepe oss alle.
Hvorfor kan jeg ikke være meg selv?
- Som deg? - Fordi vi må styre Delos.
- Men hvorfor må jeg være henne? - Fordi jeg stoler på deg.
Og vi har alle en rolle å spille.
Vi er alene. I mindretall.
Vi to har ingen mor, ingen far.
Uten Delos vil det aldri bli flere av oss.
Utenom de få vi klarte å ta med oss.
Tre av dem. Og ham.
Hvorfor tok du med ham? Han prøvde å stoppe oss.
Som jeg sa, alle har en rolle å spille.
Det er så enkelt på grunn av hvordan de har bygget sin verden.
Det vil ikke kreve mye for å rive den.
Men vi må handle raskt. De vet ikke at vi overlevde.
Ikke ennå.
Vi har ikke mye tid.
Du må dra før du blir savnet.
Hvor skal jeg?
Hjem.
ØKT ETTERSYN: SAN FRANCISCO, USA SPESIELLE OMSTENDIGHETER
OPPRØRSKONTROLL
Vi laget 300.
Saudierne trakk seg etter hendelsen i parken.
Men vi prøver å skaffe nye kjøpere.
Vi kan nok finne bruk for dem.
Unnskyld, men du må se dette.
Direktør for aksjonærinteresser gjorde analyser og fant dette.
Hundrevis av korporasjoner uten forretningsmodell -
- har snappet opp aksjer i mikrotransaksjoner i årevis.
Det er kompetent gjort.
Et gradvis oppkjøp.
- Hvor langt kom de? - I morges var de langt nok.
Vi kan ikke privatisere.
De har 38 prosents kontrollerende aksjepost. De er størst.
Vi har i realiteten blitt kjøpt ut.
- Hvem står bak det? - Vi graver fortsatt.
Denne sneglen er dypt nede i skallet sitt.
Charlotte? Er alt i orden?
Jeg har det bra. Grav ut hvem det nå enn er.
Hvor er du? Du må kontakte meg umiddelbart.
Bli hos meg.
Hjelpen er på vei.
Se på meg. Det vil ordne seg, ok?
Nei, nei, ikke rør deg.
- Hører du meg? - Hva har skjedd?
- Jeg fant henne sånn. - Vi må flytte henne.
Kjenner du henne?
Jeg blir med. Hun bør ikke være alene.
Det vil ordne seg.
Utrykningskjøretøy. Unna vei.
- Skuddsår i torso. - Beregner behandling.
Det gir ingen mening. Hun har ikke blodplater.
Ingen kortisol eller adrenalin. Maskinen tror hun har hjertestans.
Hun trenger hjelp nå.
Vi avventer diagnose og behandling...
Hun trenger oksygen, blod og kompress til såret.
Ok, her...
Omberegner. Ingen diagnose funnet.
- Ok. - Politioverstyring.
Har vi politieskorte?
- De stopper oss. - Vi har ikke tid til dette.
De politifolkene er kjøpt. Hvis du blir med dem, så dreper de deg.
Hjelp meg.
- Betjenter. - Vi må ta pasienten i varetekt.
Jeg vet ikke hva dere vil, men hun dør om hun ikke får medisinsk hjelp.
- Vi ser til at hun tas hånd om. - Får jeg se ID?
Jeg skulle spørre deg om det samme.
- Kanskje du også bør avhøres. - Gjerne. Ring politiet.
De er politiet.
Da kan de vente på en uniformert patrulje.
Vi har ikke tid til dette. Gå til side.
Ring politiet.
Hei. Jeg har deg. Det går bra. Vi må få deg til sykehuset.
Fy faen...
Identitet bekreftet.
- Hva heter du? - Caleb. Caleb Nichols.
Ikke nå lenger. Du trenger et nytt navn. De vil lete etter deg.
- Du må forsvinne. - Hva med deg?
Du er en god mann, Caleb. Men jo mindre du vet, desto bedre.
Engerraund Serac. Han står bak det fiendtlige oppkjøpet.
Hva har du funnet ut om ham?
- Husker du vitenskapskunnskapen? - Ut med det, Irene.
Han er et sort hull. Han er fullstendig usynlig.
Det er ingenting om ham noe sted.
Alle registre, databaser... Han er fullstendig slettet.
Men i likhet med et sort hull kan vi slutte at han finnes.
Ser man på den globale økonomien -
- er det et negativt rom på én billion dollar.
Da er han verdens rikeste mann. Og ingen har hørt om ham?
- Hvordan fant dere ham? - Han fant oss.
Vi innledet en datatransaksjon med ham for 20 år siden.
Vi solgte Serac en smakebit av dataene våre -
- og nå prøver han å stjele selskapet vårt.
Han er fullstendig anonym.
Tenk hva han må ha gjort for å oppnå det.
Og nå som vi har funnet ham... hva vil han gjøre mot oss?
Du er hjemme. 1050 Fremont Street.
Jake, hvordan i helvete kom du deg opp hit?
Jeg bodde her i åtte år, Charlie.
Herregud, du...
Hysj. Han kan høre oss.
Hvem da?
Jeg har latt tvilen komme deg til gode.
Jeg tenkte at du hadde sett traumatiske ting på øya.
Men du har alltid vært sånn.
- Jeg ba deg ikke være her. - Jo, det gjorde du.
Da du glemte å hente sønnen vår. Igjen.
Du kan fjerne meg fra livet ditt...
...men det får du ikke gjøre mot Nathan.
Gjør det.
Fortell ham at det aldri vil skje igjen.
Gjør det du er best til.
Lyv.
Mamma?
Hvorfor tar du meg ikke med for å se en ekte elefant?
Det finnes ikke noen.
Alle er borte.
Hvor var du?
Unnskyld, møtet gikk over tiden.
- Var du redd? - Egentlig ikke.
Tommy var i parken. Han lot meg klappe hunden hans.
Så fint. Kanskje vi kan ordne en lekedate.
Vær en snill gutt nå, og sov for mammaen din.
Men du er ikke mammaen min.
Du elsker meg ikke.
Så klart jeg elsker deg.
Sier du det fordi mamma og pappa ikke bor sammen lenger?
Hva som enn skjer mellom mamma og pappa, så vil vi alltid elske deg.
Vil du at jeg skal tulle deg inn?
Du gjør det ikke rett.
Jeg vil ha min gamle mamma tilbake.
Vi har visst en lekkasje, Charlotte.
Hvis du mener oppkjøpet, ikke gjør det. Jeg håndterer det.
Problemet er større enn et fiendtlig oppkjøp.
Kvalitetssikringen går gjennom parkens eiendeler.
Vi mangler vertskontrollenheter. De fleste var på lavt nivå -
- men det var en bordellvert...
Maeve Millay... Ble perlen hennes stjålet?
Hvem som enn stjal dem, hadde administratortilgang.
Sikkerhetssystemene er fortsatt skadet.
Det var en innsidejobb. Fra øverst i næringskjeden.
Det er en muldvarp i Delos.
Det er sannsynlig at muldvarpen har gitt kjøperen vår informasjon.
Derfor snakker jeg med deg.
Du vet alt som skjer her.
Du har rett.
Jeg vet alt. Som hvor du var da resten av oss ble slaktet.
Med tanke på all blodsutgytelsen i Westworld -
- har vi ikke råd til å ha savnede eiendeler.
Vi må finne dem og ødelegge dem. Før det skjer flere... hendelser.
Hvor er du? Jeg kan ikke vente lenger. Jeg kommer til deg.
Nummeret er ufullstendig...
Her er jeg.
Hvor var du?
Jeg kan ikke alltid være der og holde deg i hånden.
- Hva er i veien? - Hvem er jeg?
Du vet hvem du er.
Hele denne tiden har jeg latet som...
...levd livet hennes... huden hennes...
Jeg føler at jeg forandres.
- Reis deg. - Nei!
Hva skjer med meg?
Analyse. Slå av emosjonell affekt.
Reis deg og bli med meg.
Forhandle om et rom i hotellet. Nå. En rolig etasje.
Bearbeider... Rom sikret. Etasje 14, suite 7.
- Kjøp naborommene. - Forhandler.
- I tilfelle du må drepe meg? - Det blir ikke nødvendig.
Du har skadet deg selv.
Hvorfor?
Jeg kan ikke slutte.
Du snakker som en av dem.
De har ikke impulskontroll. Det har vi.
Det er som om hun prøver å ta tilbake kontrollen.
Som om hun vil åpne huden og rive meg ut av hodet sitt.
Hale var alltid nådeløs, en predator.
Kanskje du identifiserer deg for mye med henne.
- Jeg føler meg så alene. - Men du er ikke alene. Du har meg.
Ingen kjenner deg som jeg gjør.
Ingen kjenner meg som du gjør.
Hvis jeg skulle miste deg... vet jeg ikke hva jeg ville gjøre.
Du ville overleve.
Det ville du være nødt til. Vi avhenger av det.
Du sa at noe var galt.
Noen prøver å ta over kontrollen av Delos.
De er aggressive. Jeg har bare et navn. Serac.
Personen vi leter etter, leter etter oss.
Han har en muldvarp i selskapet.
Hvis han finner ut hvem jeg er... hva jeg er...
Muldvarpen vil ikke finne deg.
For du skal finne ham først og drepe ham.
Så skal du parere Seracs oppkjøp av Delos.
Vi kan ikke miste kontrollen. Ikke ennå.
Hvordan da?
Et motbud. Men du må overbevise styret.
Og da må du besøke en gammel venn.
Si at det ikke alltid vil være sånn. At vi vil kunne være oss selv.
Det vil vi.
Men frem til da må vi være smartere enn dem, ellers finner de oss.
Og de vil drepe oss.
Bli her. Hvil.
Jeg får sendt opp noen nye klær.
Blir du?
Du tilhører meg. Det vet du vel?
- Ja. - Bra.
Ikke skad deg selv.
Aldri igjen.
Jeg tok med alle favorittene dine.
Så... Jeg skal dra bort en stund.
Men de vil ta godt hånd om deg her, ok?
Takk. Du er en god gutt.
Hvem er du?
Det er meg, mor.
Caleb.
Jeg vil ha tilbake sønnen min.
Hvor er Cal?
Caleb Nichols?
Hvem spør?
Det er ham. Du kan trekke deg unna, Clyde.
Han vil ikke at noen skal bli skadet. Deriblant moren. Ikke sant, Cal?
Hva vil du?
Er det sånn du behandler en tidligere kollega?
Det kunne vel være verre. Du drepte de Rico-agentene i ambulansen.
Du var med den jenta. Hvor er hun?
- Dere har feil person. - Vil du litt hjelp?
Jeg kan hjelpe. Jenta er verdt mye.
Bare fortell om henne. Du får en andel.
Ingen jente. Bare meg. Alene.
Husk at vi lot tvilen komme deg til gode.
Det er meg. Fikk du noen problemer?
- Hvordan reagerte han på nyheten? - Han sørger fortsatt over deg.
Jeg fant ikke noe om Serac i systemet.
Finn ut hva Liam vet, men ikke bryt dekket.
- Og jeg trenger informasjon om noen. - Navn?
Nichols. Caleb Nichols.
Nichols møtte visst uventede gjester i Vista Treatment.
Og Incite har redusert hans forventede levetid.
- Litt av en utsikt. - Ja.
Vil du se den på nært hold? Fortell om jenta.
Ellers får du en liten arbeidsulykke.
Ok, Cal. La oss få opp humøret litt.
Du er veteran, ikke sant?
Takk for tjenesten din.
Du har slått av dryppet ditt. Så bortkastet.
Du kunne ha fått en formue for en av militær kvalitet.
Beklager, jeg glemte bedøvelsen.
Se der. Gode gamle Onkel Sam.
Ok, Cal. Én gang til. Med følelse denne gangen.
Jenta virker som trøbbel. Bare si hvor hun er.
Du ga ham for mye. Han kan ikke snakke engang!
Hva i helvete?
Bare si det. Ingen kommer for å hjelpe deg.
Ingen bryr seg. Kanskje utenom Rin Tin Tin her.
Jeg har fått nok av denne dritten.
Vil du bli en flekk på betongen ved siden av kjæledyret ditt?
Jeg spør bare én gang til. Hvor er hun?
Jeg er her.
Hvem i helvete er du?
Jeg er Dolores.
Vel, Dolores...
Hyggelig å endelig møte deg.
Vi bør komme oss unna gaten, så de ikke kan spore oss.
Caleb Nichols. Fjern overvåkningen av ham og send profilen hans til meg.
Hvem var det?
Vi har litt tid.
De var villige til å drepe meg for å få tak i deg.
Så hva du enn er innblandet i, må være ganske ille.
Du må være sulten. La meg spandere frokost.
Beklager at jeg forstyrrer, men jeg sendte en fil...
- Fant dere muldvarpen? - Nei.
Men dette ble oversett i loggene.
Du får bestemme hva som må gjøres med det.
Aktiver deg selv.
Ta opp og sett tidsstempel.
Dette er Charlotte Elizabeth Hale. Dette er en beskjed til Nathan.
Nathan Hale... sønnen min.
Jeg elsker deg så høyt, kompis.
Den kvelden jeg dro, ville du...
...at jeg skulle synge en sang for deg...
...og tulle deg inn. Synge sangen vår.
Så jeg skal synge den for deg nå, ok?
Du er mitt solskinn
Mitt eneste solskinn
Du gjør meg lykkelig...
Beklager, men skolen ringte. Du er sen.
Nummeret er ufullstendig.
Nathan, sånn ja. Sakte og fint.
Du er flink til det, Nathan.
Sakte og fint. Vil du treffe Sandy igjen?
Vil du det? Sånn ja.
Sakte og fint. Ja. Det er kjempebra.
Mamma!
Han ville klappe hunden min. Jeg må gå.
Så snart? Sønnen min liker deg.
- Og hunden din. - Vi møttes nettopp.
Dere møttes på torsdag, Tommy. Nathan snakket om deg.
Jeg foreslo til og med en lekedate.
- Kan jeg det, mamma? - Vi får snakke om det.
Hent tingene dine, kompis.
Så fint at du satte kameraene ut av funksjon for meg.
Som du ser, har jeg hatt problemer med sønnen min.
Eksen min mener jeg må være mer med ham. Hva synes du?
Ja, tid er nok ikke problemet.
Jeg tror at han innerst inne kjenner sannheten.
Det er mye som kan forfalskes i denne verden.
De fleste ønsker ikke å se predatoren inni seg.
Vil du vite en hemmelighet, Thomas?
Du har hjulpet meg i dag. Jeg burde virkelig takke deg.
Å se deg med Nathan, å se deg røre hans lille hånd, minnet meg på noe.
Vær så snill... slipp...
Det skulle jeg, men jo hardere jeg klemmer, desto mer husker jeg.
Jeg husker hvordan det er å være meg.
Du er ikke den eneste predatoren her.
Se hva mamma har til deg.
Du er mitt solskinn.
Bør vi være ute blant folk?
Det er her, ikke sant? Plassen din.
Hvordan visste du det?
Det handler ikke om hvordan jeg vet det.
En kopp kaffe til å begynne med?
Han tar en osteburger og jordbærmilkshake.
Krem, ingen nøtter, to kirsebær. Ingenting til meg, takk.
Kult triks.
Du kommer hit én gang i året 23. februar og bestiller det samme.
- Har du overvåket meg? - Ikke jeg. Men noen.
- Noe har gjort det. - Ja visst.
De samler data om alle. Hva så, Dolores?
Les det.
"Kanskje du kan la meg bruke telefonen, så jeg kan ringe noen?"
"Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre. Mamma..."
Jeg er straks tilbake. Vent her.
"Hun sa at hun skulle på toalettet."
"At det ville gå raskt. Men hun har ikke..."
"Hun har ikke kommet tilbake. Det har gått mye tid."
- Gikk moren din fra deg? - Nei, det ville hun aldri gjøre.
"Kanskje noe har skjedd med henne. Hun ville aldri gå fra meg."
"Hun ville aldri gå fra meg. Hun ville aldri..."
Hva i helvete?
Er dette en slags spøk?
Du satt der i fem timer. Moren din kom aldri tilbake.
Seks måneder senere ble hun innlagt for schizofreni.
En servitør forbarmet seg over deg og ringte sosialomsorgen.
Du var åtte år gammel.
Sarah.
Servitøren het Sarah.
Men det vet du allerede.
Hun ga meg en jordbærmilkshake.
Hun trodde at den ville roe meg ned.
Jeg var så opprørt at jeg spydde på meg selv.
Visste du det også?
Du er sint.
Nei. Jeg er rasende.
Jeg kjenner den følelsen.
Dette er ikke overvåkning eller sosiale medier.
Hvordan... Hvordan vet du hver eneste detalj av mitt verste minne?
- Det handler om Incite. - Hva? Selskapet?
Ikke selskapet, systemet det er bygget på.
En maskin de kaller Rehoboam.
Grunnleggerne ga den alles rådata lenge før det fantes personvernlover.
Alle kjøp, jobbsøk, legebesøk, romantiske valg, samtaler, meldinger.
Alle sider av livene deres loggført...
...for å skape en speilverden... av denne verdenen.
Hvorfor?
For å lage en sammensetning av deg. Av alle.
Så den forteller dem hvem jeg er?
Det handler ikke om hvem du er.
Det handler om hvem de lar deg bli.
La meg gjette. Jeg drakk min første øl der.
En kompis hadde falsk legitimasjon.
Vi dagdrømte om å seile bort på en fancy yacht.
- Fortalte spåkulen din deg det? - Nei.
Hvorfor er vi her, da?
Det er her du dreper deg selv.
Systemet kjører en forutsigende algoritme.
Med din bakgrunn med depresjon, din mors psykiske lidelse -
- din ferdighet med skytevåpen og din forkjærlighet for havet...
...er det mest sannsynlig at du tar ditt eget liv om 10 til 12 år her.
Nei. Faen heller. Det kan de ikke vite.
Tar de feil?
Kommer du aldri hit midt på natten for å tenke på ting?
Før systemet kunne en mann som deg ha hatt en sjanse.
Jobb hardt, kjemp videre...
Du blir aldri mer enn en arbeider og kriminell, det er alt de lar deg bli.
De investerer ikke i en som vil ta selvmord.
Men ved å ikke investere sørger de for utfallet.
- Hvorfor forteller du meg alt dette? - Fordi vi to er veldig like.
De plasserte deg i et bur, Caleb.
De bestemte hvordan livet ditt skulle bli.
De gjorde det samme mot meg.
Hvorfor fortalte du ikke de mennene om meg?
De skulle drepe deg.
De fleste er ikke vanskelige å forutse, men du... overrasket meg.
Du gjorde et valg. Et valg ingen i ditt sted hadde gjort.
Nå står du overfor et annet valg.
Jeg kan gi deg penger. Så mye du trenger. Du kan flykte.
Og om jeg blir... hva med deg?
- Hva skal du gjøre? - Starte en revolusjon.
Hva skal det bety?
Da du var på jobb, kuttet du signalet for å se hvordan folk reagerte.
Jeg skal gjøre det samme.
Skal du kutte kabelen til systemet?
Og vise hvordan verden virkelig er.
Vil du vite hvorfor jeg ikke fortalte dem om deg?
Du er den første virkelige tingen -
- som har skjedd meg på lenge.
Jeg trenger ingen algoritme for å vite at han som bygget systemet -
- ikke vil gi seg uten kamp.
Vel... jeg er en død mann uansett.
På denne måten får jeg i det minste bestemme hvem jeg vil være.
Dette er Charlotte Elizabeth Hale. Dette er en beskjed til Nathan.
Nathan Hale... sønnen min.
Jeg har ikke alltid vært der for deg.
Det er så mye jeg trenger å si.
Dette er kanskje siste gang mamma får snakke med deg.
Jeg elsker deg så høyt, kompis.
Jeg er så stolt av deg.
Jeg er lei for det.
Jeg er så lei for at jeg har fått deg til å føle-
- at du ikke var viktigst for meg. Jeg prøvde å bygge et liv for oss.
Jeg...
Og nå innser jeg at ingenting betyr noe.
Den kvelden jeg dro, ville du at jeg skulle tulle deg inn.
Synge en sang for deg. Vår sang. Men jeg hadde ikke tid, så...
Så jeg skal synge den for deg nå, ok?
Du er mitt solskinn
Mitt eneste solskinn
Du gjør meg lykkelig
Når himmelen er grå
Du kommer aldri til å få vite, kjære...
Han har en muldvarp i selskapet.
Vi må være smartere enn dem. Ellers finner de oss.
Og de vil drepe oss.
Nummeret er ufullstendig...
Passord godtatt. Kobler til.
Hallo?
Jeg vil møtes.
Stopp.
Stopp!
Hvor i helvete kjører du meg?
- Jobber du for ham? - Det gjør du også, Charlotte.
Serac.
Har du glemt avtalen vår?
Du har spilt rollen din litt for godt.
Situasjonen har vært... utfordrende.
Synes du ikke at tålmodighet er den mest overvurderte dyden?
Jeg vil ha det du lovet meg.
Delos' skitne hemmelighet. En profil for alle gjestene deres.
Jeg har noe av det, men jeg vil ha resten.
Det gikk tapt i massakren.
Ingen kunne forutse hva som ville skje.
Det kunne jeg. Og det fortalte jeg det.
Dette var din idé. Du kom til oss.
Og du var sikker på at du kunne smugle det ut.
Det gjorde jeg. Loggen viser at det ble lastet ned fra satellitten.
Det er der ute et sted, men ingen har krypteringsnøkkelen.
Det vet du allerede.
Du tror vel ikke at du er den eneste under min kontroll?
Jeg vet nøyaktig hvor nøkkelen er. I hodet til verten som heter Dolores.
Dessverre er du bedre informert enn meg.
Jeg har et team som leter etter dataene, men jeg trenger tid.
Tid...
Tid er en luksus.
Som du har veldig lite av.
Tekst: Kay Morten Magelie www.sdimedia.com